Černokněžnictví

Černokněžnictví je soubor umění magie, která považujeme za temná a škodlivá. V trpasličích, elfích i lidských královstvích jsou zakázaná, orkové tento typ magie většinou tolerují nebo dokonce podporují. Proti černokněžnictví se jako celek staví jediná osada orků, a tou je Arra'thar.

Všechny disciplíny, které černokněžnictví zahrnuje, čerpají sílu svých kouzel z temné energie. Ti, kteří jsou zasvěceni do existence Astrálního světa a bytostí v něm vědí, že temná energie pochází od démonů. Existuje několik způsobů, jak se na démony připojit a získávat tak větší síly, než kolik by daný jedinec dostal z libovolného jiného neutrálního zdroje.

Oběť
Je vcelku jedno, jak obětní rituál vypadá, nicméně pokud je proveden za účelem získání síly pro kouzla, může fungovat. Astrální bytosti dění v našem světě více či méně sledují a jedny z těch, které sledují sktuečně bedlivě, jsou právě démoni. Pokud si všimnou, že někdo vykonává temný obřad, jehož součástí je oběť živé bytosti (obzvláště po léta provozované obřady poutají pozornost démonů, kteří už vědí, k čemu se během dané události schyluje), démon využije okamžik, kdy živý tvor umírá a vezme si téměř všechny jeho síly. Část z nich si uchovává, ale část je ochoten propůjčit černokněžníkovi, který rituál vedl, aby mohl provést kouzlo, za jejímž účelem obětovával. Tato energie však přesto přichází do těla černokněžníka prostřednictvím démona a je tedy již temná, což souvisí se všemi riziky černokněžnictví - její přijmutí otevře černokněžníkovu mysl vlivu démona a ten si s černokněžníkem po dobu, kdy kouzlí, může dělat prakticky co se mu zlíbí, nebo navždy zanechat v jeho psychice rány.

Mnohé kulty uctívají nejrůznější bohy, které volají, modlí se k nim a obětují jim. Hlavní kněží těchto kultů bývají poměrně schopní černokněžníci. Jen minimum z nich však ví, odkud skutečně se bere jejich moc, považují ji za dar bohů výměnou za oběť. Nejsou až tak daleko od pravdy, avšak démoni, třebaže mnozí z nich jsou velmi mocní, nemají s bohy moc společného (existují-li vůbec nějací bohové). Běžnou praktikou démonů je upnutí se na nějaký konkrétní kult, jehož vůdce během kouzlení manipulují k tomu, aby pokračovali v dalších obětech. Může se tedy zdát, že vůdci temných kultů jsou mocichtiví masoví vrahové, většinou jsou však pouze loutkami, které dávno ztratily vlastní vůli a kontrolu nad svými činy.

Přímé napojení
Zdaleka nejnebezpečnější a zároveň nejvzácnější způsob, jak získat temnou energii, je konktaktovat přímo některého z démonů. Pokud se tedy černokněžník dokáže napojit na Astrální svět a vyhledat některého z démonů (které lze obvykle najít až ve vyšších vrstvách Astrálu), může se jej pokusit požádat o dodání sil potřebných k danému kouzlu. Fakt, že o démonovi ví a že si je plně vědomi, že dává démonovi přístup do své mysli, jej však nijak nechrání před démonickým vlivem. Obecně se doporučuje při setkání s démonem v Astrálu okamžitě se vrátit do materiálního světa. Porušení této zásady je vysoce riskantní, protože může mága stát nejen část kontroly nad vlastní myslí či psychické zdraví, ale i život. Tento způsob je rovněž riskantní pro fakt, že démon v tuto chvíli nemůže získat o nic více, než vstup do mysli černokněžníka, na rozdíl od obětování, při kterém si může vzít část z energie oběti a nechat si ji pro sebe.

Modlitby
Modlitby jsou jakousi směsí předchozích dvou způsobů, jak získat energii právě od démonů. Pouhou modlitbou a žádostí o pomoc si však skutečnou podporu démona málokdo získá, neboť i zde získává démon pouze přístup do mysli černokněžníka, jiný užitek z podání své pomocné ruky nemá. Rovněž může být velmi náročné soustředit se na modlení se ke svým bohům či u zasvěcených přímo k démonům a zároveň na kouzlo. Podobné praktiky vedou často k až osudným nezdarům a omylům, nicméně mohou také skončit kouzly mnohem mocnějšími, než jaká by zvládl obyčejný řadový mág.

Kradení energie jiným
Je velice složité vysát z někoho jeho vlastní energii, protože její zdroj je v Astrálním světě. Skrze něj však je možné napojit se na zdroj, který dodává energii příslušnému myšlenkovému vláknu, které vede mezi Astrálem a materiálním světem. Z tohoto zdroje pak lze určitou část energie odebrat. Celý postup je velice náročný na trénink i v Erallosu toliko vzácné znalosti, navíc je prakticky nad rámec lidských či elfích možností vysát někomu veškerou energii, obvykle se zadaří vysání pouze drobného množství. Černokněžnictví používající takto získanou energii proto mnohdy vysávají postupně několik obětí a až pak se pustí do samotného kouzla, do kterého však přesto musí vložit velkou část své vlastní energie. Hlavní potíží tohoto postupu je fakt, že energie je oběti kradena opět skrze pomoc nějakého démona, který k tomu využívá svůj přístup do nulté vrstvy Astrálu a dočasný přístup do mysli černokněžníka. I v tomto případě si démon vezme určité množství z kradené energie a zbytek propůjčí černokněžníkovi v podobě temné energie.