Očarovávání předmětů

Již velmi dávno bylo objeveno, že lze očarovat předměty tak, aby získaly vlastnosti pramenící z kouzel, nikoliv jen z jejich samotné fyzické podstaty. Kouzla však v předmětech nedokázala vydržet, unikala už několik desítek vteřin, nejvýše minut po očarování předmětu. Samotné očarování trvalo mnohdy celé hodiny, a tak bylo toto odvětví magie považováno za nepraktické a jen málo využitelné.

Objevení run
Řešení problému s unikáním kouzel a jejich rozptylováním objevil Aliedis, elfský mág, který byl znám po celém Erallosu pro svou velkou obratnost v magii i sílu, kterou prostřednictvím kouzel vládl. Jen někteří však správně alespoň tušili, odkud se jeho moc, i na elfa nebývale velká, bere. Aliedis, kromě toho, že měl železnou kontrolu nad svou myslí, znal více magických slov a formulí, než kdokoliv jiný. Byl to on, kdo přišel s nápadem pokrýt očarovávaný předmět znaky, které reprezentují vkládané kouzlo. Každé magické slovo či formule lze vyjádřit nějakým symbolem, tyto znaky dnes tvoří runovou abecedu. Tehdy však byly zcela neznámé a Aliedis odmítl sdělit, odkud přišel na nápad s vytesáváním run či kde zjistil, jak mají takové runy vlastně vypadat. Až na smrtelné posteli prozradil, že své znalosti získal od Astrálních bytostí. Komunikovat s nima se však podařilo od jeho dob jen minimu učenců, z nichž někteří skončili jako pomatení blázni nebo dokonce mrtví.

Runy dnes
Stejně jako neznáme všechna magická slova ani formule, neznáme ani všechny runy. Run dokonce známe mnohem méně. Přesto existuje řada známých run, z nichž většinu přinesl Aliedis, ale některé i další šťastlivci, kterým se podařilo ve zdraví komunikovat s Astrálními bytostmi. Několik run bylo dokonce objeveno čistě náhodou experimentální cestou. Runy jsou však jedním z nejpřísněji střežených tajemství magie a ti, kteří se v nich vyznají, své znalosti jen velmi neradi předávají dál. Existuje proto jen velmi málo tesařů, kovářů a mágů, kteří znají alespoň nějaké runy. Jedná se prakticky bez výjimky o vysoce postavené učence na královských dvorech, jejichž pracovny jsou téměř stejně dobře a úzkostlivě stráženy, jako komnaty samotných panovníků.

Mnohé z run byly během tisíciletí, která od smrti Aliedise uplynula, ztraceny. Legendy se zmiňují o několika spisech na svitcích či hliněných deskách, které obsahují runy, z nichž mnohé již neznáme. Říká se, že některé byly zasypány v některých z trpasličích tunelů, které už nebyly používány ani udržovány, a časem se zřítily, některé mají být v troskách měst dávno neexistujících civilizací, některé mají dokonce někde ukrývat draci. Jisté je, že dobrodruzi, kteří následovali podobné legendy, se jen málokdy vrátili s alespoň nějakými výsledky. Přesto existují na Erallosu místa, která byla dávno zapomenuta a dnes se k nim jen málokdo odváží. Na kolika z nich čeká na objevení nějaký záznam obsahující runy, které už dnes neznáme? Jen těžko říct.

Magické předměty
Očarovávány jsou nejrůznější předměty, od ochranných prstenů až po celé zbroje či zbraně. Čím větší předmět je a čím větší vliv má kouzlo mít, tím větší energii je potřeba na očarování vynaložit. Očarovávání je také časově velmi náročný proces, který může i u prstenu trvat celé hodiny, u na příklad mečů dokonce někdy i celé dny. Proto jsou magické předměty velice vzácné, a to i když pomineme fakt, že mágů a řemeslníků schopných je vytvářit je v Erallosu sotva pár. Přesto existuje několik předmětů, které byly vytvářeny mnohdy i za přispění hned několika umělců, kteří do nich vložili obrovské množství sil a moci. Tyto předměty dokáží mnohdy mnohem více, než kterýkoliv mág sám o sobě a mnozí by vraždili, jen aby je získali. Nicméně většina těchto řpedmětů je buďto v držení velmi mocných osobností a pečlivě střežena, nebo ztracena v dnes již zapomenutém úkrytu, mnohdy v důsledku divokého soupeření o ně.

Magická místa a budovy
Ještě náročnější je očarovávání budov, avšak přesto se najdou takové, na kterých najdeme runy a které skutečně jsou posíleny nějakými kouzly. Většina těchto budov však stála v dnes již rozpadlých a opuštěných městech, dnes se z nich zachvaly jen trosky. Nejčastěji jsou očarovávány spíše pouhé části budov, na příklad rám dveří. Kouzla uložená v předmětu, ať už je to meč nebo kámen v rámu dveří, nemusí nutně posilovat či upravovat samotný předmět, ale mohou mít vliv i na okolí. Legendy mluví o dveřích, které zapalovaly každého, kdo jimi prošel. Těžko říct, kde se tyto dveře nacházejí, zřejmě někde v troskách dnes již zapomenutého města Shrudien, o kterém jeden z dobrodruhů napsal že "(...)nevpustí mezi zdi chrámu svého nikoho, aniž by z něj udělal živou pochodeň.".

Rovněž jsou někdy očarovávána místa jako prostor mezi několika kameny, které jsou posány příslušnými runami. Tato místa mají rozličný účel, mnohdy jsou využívána k různým rituálům. Aliedis takový kruh kdysi vytvořil, aby mohl v jeho středu nerušeně rozvíjet své už tak mistrovské umění. Kruh totiž fungoval jako zábrana, která do sebe nevpustila žádný zvuk zvenčí. Aliedis tak měl naprostý klid pro své meditace i pro svá kouzla.