Telepatie

Telepatie je asi nejlépe prozkoumanou disciplínou magie. Vlastně se ani nedá hovořit o kouzlení, jedná se pouze o druh komunikace mezi dvěma nebo i vícema účastníky. Telepatie je jediným verbálním způsobem, kterým se umí dorozumívat draci a proto tuto schopnost pozorujeme především u nich. Poměrně často ji v alespoň omezené míře ovládají elfové, mezi lidmi a trpaslíky je však již téměř tak málo rozšířená, jako schopnost kouzlit. Orkové ovládají telepatii jen zřídka a většina z nich není ani schopna se jí naučit.

Základy, absolutní telepatie
Základem je napojit se na mysli všech, se kterými chce telepat (zdůrazňuji telepat, nikoliv mág, mnozí telepati magii jako takovou vůbec neovládají) komunikovat. To vyžaduje pro telepata určité soustředění se na dotyčné cíle a na to, že s nima chce komunikovat. Míra potřebného soustředění je však mnohem nižší než u vyvolávání kouzel. Po navázání spojení může začít probíhat komunikace. U takzvané absolutní telepatie lze sdílet i pocity a myšlenky až do takové míry, že obě osoby téměř splynou v jednu a vše, co prochází jejich vědomím, prochází zároveň i vědomím toho druhého. Absolutní telepatii však ovládá jen hrstka z nejnadanějších telepatů a je k ní potřeba i určitá znalost mysli druhého, je tedy možná až po desítkách a stovkách rozhovorech s dotyčným a obvykle jí lze dosáhnout jen s nejlepšími přáteli, kteří by ideálně měli být rovněž zkušení telepaté.

Obyčejná telepatie
Mnohem běžnější je obyčejná telepatie, během které je možná jen výměna slov vyslovených v mysli, případně někdy do omezené míry i určitých pocitů a myšlenkových obrazů, k tomu však může dojít jen u zkušenějších telepatů. Udržet spojení znamená udržet neustále alespoň částečnou koncentraci na cíl, i když k udržování spojení je třeba mnohem menší úsilí, než k jeho navázání. Přesto je poměrně snadné ztratit koncentraci úplně a spojení tak ztratit. U těch, kdo s telepatií teprve začínají, běžně dochází k přerušení spojení do několika vteřin po jeho navázání.

Závislost na vzdálenosti
Vzdálenost, na kterou se dvojice pokouší spojit, je pro úspěšné navázání komunikace velmi důležitá, podobně jako u kouzel. Přesto je možné poměrně snadno navázat telepatickou komunikaci na mnohonásobně větší vzdálenosti, než na které se dá běžně kouzlit. Běžně se zadaří zkušenějším telepatům napojit i na cíl, který je ve vzdálenosti až kolem 100 metrů, někdy i dále. Nejnadanější telepaté se dokázali spojit až vzdálenosti asi 500 metrů.

Komunikace mezi vícero účastníky
Jak bylo již zmíněno výše, telepatii lze provozovat i mezi více účastníky najednou. V takovémto případě se prakticky výlučně jedná pouze o obyčejnou telepatii řízenou jen na základě slov vyslovených v mysli. Nutno dodat, že pokud je telepat A spojen s telepaty B a C, neznamená to, že telepaté B a C jsou spojeni i mezi sebou navzájem. Jejich myšlenky se stýkají, jeden může slyšet slova druhého, ale jen prostřednictvím telepata A, který je mezi nimi jako jakýsi most. Některé myšlenky tak mohou dostat trochu zkreslené nebo k nim nemusí dojít vůbec, leda by se jeden z nich napojil na druhého a začali tak komunikovat mezi sebou přímo. První možnost, kdy existuje přímé spojení jen mezi dvojicemi A a B, A a C však vyžaduje telepatické schopnosti a zkušenosti jen u telepata, který celé spojení založil. Skrze

Obrana před telepatickým útokem
Telepat se dokáže napojit na jakoukoliv živou bytost, třebaže bytosti, které nerozumí jeho jazyku (zejména tedy ty, které vůbec nejsou schopny logického myšlení) mu neporozumí, pokud jim nedokáže posílat pocity a obrazy. Každá živá bytost je více či méně schopná zaregistrovat cosi podivného, když se na ní telepat napojuje, nicméně jen ti, kteří jsou s telepatií alespoňt rochu seznámeni, většinou rozpoznají, o co se jedná. I těm nejlepším telepatům chvíli trvá, než se dokáží na cizí mysl napojit a tlak na myšlenky cíle, který mezitím vyvíjejí, lze odrazit. Mysl tedy lze zcela uzavřít vnějším vlivům, postup k uzavření mysli je relativně jednoduchý a spíše intuitivní, stačí snažit se bránit vpádu cizího vědomí, tuto obranu může velmi usnadnit koncentrace na jednu věc. Třebaže je ten, kdo se pokouší navázat spojení, v nevýhodě a musí do svého vniknutí do mysli vložit mnohem více úsilí, než obránce do udržování své obrany, je těžké udržet si od mysli někoho, kdo je v telepatii a koncentraci mnohem lépe vycvičeným.

Pokud se nepříteli podaří proniknout do mysli, jsou další tři možnosti jak se proti němu bránit; buďto myslet pouze na neškodné věci, u kterých nebude vadit, když se je útočník dozví, nebo se snažit útočníka nějak rozhodit, aby ztratil koncentraci a tak i spojení (na příklad po něm něco hodit, udeřit jej apod.) nebo se pokusit naopak vypáčit něco z útočníkovy mysli a stát se tak vlastně z obránce útočníkem. Takovýto boj však vede k otevřenému porovnávání schopností v telepatických soubojích a něco takového není radno riskovat proti někomu, kdo už dokázal prolomit zábrany obránce, leda by se rozhodl obránce záměrně tvářit jako slabší, než ve skutečnosti je.

Telepatický útok
Pokud chce telepat někoho napadnout nebo je sám napaden a chce na útok odpovědět pokusem o protiútok, musí v první řadě navázat spojení s daným cílem, i když se brání. Jakmile toho dosáhne, otevírá se výměna myšlenek mezi oběma jedinci a tím pádem se dostává do nepříjemného rizika, jeho oběť se totiž může ukázat jako silnější, než se zdálo (slabiny svých obran před telepatickým vninknutím třeba jen fingovala). Je proto třeba jednat rychle. Pokud chce útočník dostat z oběti nějaké informace, nejsnazší je snažit se na ně v myšlenkách ptát. Oběti se snadno může stát, že na otázku reaguje pomyšlením na odpověď, což se běžně dostane až k útočníkovi a ten tak odpověď získá. Někdy je však oběť dostatečně rychlá nebo ukázněná na to, aby okamžitě pomyslela na něco jiného nebo aby na odpověď vůbec nepomyslela a otázku v podstatě ignorovala. V takovém případě nezbývá než zkoušet to znova, střídat různé otázky nebo se pokoušet vybudit u oběti nějaké asociace, které prozradí něco z jejích vzpomínek nebo myšlenek, které doposud dokázala udržovat mimo své vědomí.

Podobné souboje ukázněnosti myšlenek se mohou táhnout i celé minuty bez toho, že by dokázala oběť přejít do protiútoku, nebo že by z ní byly vymámeny nějaké podstatné informace. Přesto je však koncentrace potřebná k udržování si mysli pod kontrolou náročná a časem může opadávat. Proto je dobré se nevzdávat a tlačit s přílivy otázek a podmětů k asociacím, dokud oběť nepoleví. Navíc, jakmile dokáže útočící telepat prolomit zábrany ve vstupu do mysli oběti, stává se pro něj koncentrace potřebná k udržení spojení jako takového jen minimálním vedlejším podmětem a má tedy prakticky stejné možnosti zabývat se i něčím jiným než myšlenkami soupeře, jako jeho soupeř. I útočník se tedy může pokusit zlomit koncentraci cíle nějakým fyzickým útokem či jiným silnějším podmětem.